A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) megjelenése, jellemzői
A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) egy Dél-Amerikában őshonos madárfaj, amely nem található meg Magyarországon. Íme a faj jellemzői:
Mérete és testfelépítése:
- Közepes méretű gázlómadár, hossza 46-55 cm.
- Karcsú testalkatú, hosszú lábakkal és hosszú, lefelé görbülő csőrrel.
Súlya:
- A kormos íbisz súlya átlagosan 500-650 gramm.
Tollazat színezete:
- A test tollazata sötétbarna vagy feketés, fémes zöld és kék árnyalatokkal a szárnyakon.
- A feje tollatlan, rózsaszínes vagy vöröses bőrrel.
Csőr és lábak:
- A csőr hosszú és lefelé görbülő, rózsaszínes vagy vörösesbarna színű.
- A lábak hosszúak és rózsaszínűek.
Szárnyak és repülés:
- Szárnyai hosszúak és szélesek, alkalmasak a hosszú távú repülésre.
- Repülés közben nyakát kinyújtja, lábait pedig hátrafelé húzza.
Várható élettartama:
- A kormos íbisz várható élettartama vadonban 15-20 év.
Magyarországi helyzete:
- A kormos íbisz nem őshonos Magyarországon, és vadon élő populációja nincs az országban.
- Ritkán előfordulhat, hogy kóborló példányok eljutnak Európába, de ez rendkívül ritka esemény.
![A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) A kormos íbisz (Phimosus infuscatus)](https://madarinfo.hu/wp-content/uploads/2024/07/kormos-ibisz-4.jpg)
A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) elterjedése, előfordulása
A kormos íbisz Dél-Amerikában őshonos, és az alábbi országokban található meg:
- Argentína
- Bolívia
- Brazília
- Ecuador
- Guyana
- Kolumbia
- Paraguay
- Suriname
- Uruguay
- Venezuela
Elterjedési területének földrajzi határai:
- Északon: Kolumbia és Venezuela északi része
- Délen: Argentína középső része és Uruguay
- Nyugaton: Andok hegység
- Keleten: Atlanti-óceán partvidéke
Élőhelye elsősorban a következő területekre korlátozódik:
- Szavannák
- Mocsarak
- Mocsaras erdők
- Folyópartok
- Tavak és lagúnák környéke
- Nyílt, füves területek
A kormos íbisz nem vándormadár, egész évben az őshonos elterjedési területén belül marad.
![A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) A kormos íbisz (Phimosus infuscatus)](https://madarinfo.hu/wp-content/uploads/2024/07/kormos-ibisz-3.jpg)
Rendszertani besorolása
A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) a madarak (Aves) osztályának a gödényalakúak (Pelecaniformes) rendjébe, ezen belül az íbiszfélék (Threskiornithidae) családjába és az íbiszformák (Threskiornithinae) alcsaládjába tartozó Phimosus madárnem egyetlen faja.
Ismertebb alfajai
- Phimosus infuscatus infuscatus
- Phimosus infuscatus berlepschi
- Phimosus infuscatus nudifrons
Életmódja
Társas élet:
- A kormos íbiszek általában kis, laza csoportokban élnek, amelyek néhány egyedtől akár több tucat madárig terjedhetnek.
- Gyakran más gázlómadárfajokkal, például kócsagokkal és kanalasgémekkel együtt táplálkoznak és pihennek.
Szociális viselkedés:
- A kormos íbiszek viszonylag csendes madarak, de időnként hallatnak mély, rekedt hangokat.
- A költési időszakban a párok territóriumot alakítanak ki, amelyet más íbiszektől és más madárfajoktól is védelmeznek.
Mozgás:
- A kormos íbiszek elsősorban gyalogosan mozognak a sekély vízben vagy a szárazföldön, hosszú lábaikkal és csőrükkel kutatva táplálék után.
- Jól repülnek, és gyakran nagy távolságokat tesznek meg táplálékkeresés vagy új élőhelyek felkutatása céljából.
Territórium:
- A költési időszakban a párok territóriumot alakítanak ki a fészekrakás és a fiókanevelés számára.
- A territórium mérete változó, de általában elég nagy ahhoz, hogy elegendő táplálékot biztosítson a fiókák számára.
Alkalmazkodóképesség:
- A kormos íbiszek jól alkalmazkodtak a dél-amerikai vizes élőhelyekhez.
- Hosszú csőrük lehetővé teszi számukra, hogy a vízben és a sárban rejtőző gerincteleneket, halakat, kétéltűeket és hüllőket fogjanak.
- Széles elterjedési területük azt mutatja, hogy képesek különböző élőhelyekhez alkalmazkodni.
Kihívások és túlélési stratégiák:
- A kormos íbiszeknek számos kihívással kell szembenézniük, beleértve az élőhelyek pusztulását, a vízszennyezést és a vadászatot.
- Túlélési stratégiáik közé tartozik a különböző táplálékforrások kihasználása, a nagy távolságok megtétele új élőhelyek felkutatása érdekében, valamint a csoportos életmód, amely segít a ragadozók elleni védekezésben.
Összességében a kormos íbisz egy alkalmazkodóképes madárfaj, amely sikeresen boldogul a dél-amerikai vizes élőhelyek kihívásokkal teli környezetében.
![A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) A kormos íbisz (Phimosus infuscatus)](https://madarinfo.hu/wp-content/uploads/2024/07/kormos-ibisz-2.jpg)
A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) táplálkozása
Jellemzői:
- Opportunista táplálkozó, azaz a rendelkezésre álló táplálékforrásokhoz alkalmazkodik.
- Főként állati eredetű táplálékot fogyaszt, de alkalmanként növényi részeket is eszik.
- Hosszú, lefelé görbülő csőrét használja a táplálék felkutatására és elfogására.
Táplálékforrások:
- Gerinctelenek: rovarok, lárvák, férgek, rákok, csigák, kagylók
- Halak: kisebb halfajok, halivadékok
- Kétéltűek: békák, ebihalak
- Hüllők: kisebb kígyók, gyíkok
- Madarak: ritkán madártojások, fiókák
- Növényi részek: magvak, gyümölcsök (alkalmanként)
Táplálkozási szokások:
- Elsősorban a sekély vízben és a nedves talajon keresgéli táplálékát.
- Csőrét a vízben vagy a sárban tapogatva keresi a rejtőzködő állatokat.
- Gyakran más gázlómadarakkal együtt táplálkozik, ami segít a táplálék felkutatásában.
- A száraz évszakban, amikor a vizes élőhelyek kiszáradnak, a kormos íbiszek a szárazabb területekre is kiterjesztik táplálékkeresésüket.
Ökológiai szerep:
- A kormos íbisz fontos szerepet játszik a vizes élőhelyek ökoszisztémájában.
- Táplálkozásával szabályozza a gerinctelen és kisebb gerinces állatok populációit.
- Táplálékául szolgálhat nagyobb ragadozóknak, például kajmánoknak és ragadozó madaraknak.
- ürülékével tápanyagokat juttat a talajba, hozzájárulva a növényzet növekedéséhez.
Összességében a kormos íbisz táplálkozása változatos és alkalmazkodóképes, ami hozzájárul a faj sikeres fennmaradásához a dél-amerikai vizes élőhelyeken.
![A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) A kormos íbisz (Phimosus infuscatus)](https://madarinfo.hu/wp-content/uploads/2024/07/kormos-ibisz-1.jpg)
A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) fészkelőhelye
Elhelyezkedés:
- A kormos íbiszek elsősorban fák ágaira építik fészküket, gyakran a víz fölé nyúló ágakra.
- A fészkelőhelyek általában vizes élőhelyek közelében találhatók, mint például mocsarak, folyópartok, tavak és lagúnák környéke.
Fészek jellemzői:
- A fészek egyszerű platform alakú, gallyakból, ágakból, nádból és más növényi anyagokból épül.
- Belső része puhább anyagokkal, például fűvel, levelekkel és tollakkal van bélelve.
- A fészek mérete változó, de általában elég nagy ahhoz, hogy kényelmesen elférjen benne a kotló madár és a fiókák.
Környezet:
- A kormos íbiszek a fészkelőhely kiválasztásánál a biztonságot és a táplálék elérhetőségét veszik figyelembe.
- Gyakran más madárfajokkal, például kócsagokkal és gémekkel együtt fészkelnek kolóniákban, ami fokozott védelmet nyújt a ragadozók ellen.
Fészeképítés:
- Mindkét szülő részt vesz a fészeképítésben.
- A hím gyűjti az építőanyagokat, míg a tojó a fészek kialakításáért felelős.
- A fészeképítés általában néhány napot vesz igénybe.
Tojásrakás:
- A tojó általában 2-4 tojást rak, amelyeket mindkét szülő felváltva költ.
- A költési idő 21-25 napig tart.
Veszélyeztető tényezők:
- Élőhelyek pusztulása: a vizes élőhelyek lecsapolása, szennyezése és átalakítása veszélyezteti a kormos íbiszek fészkelőhelyeit.
- Zavarás: az emberi tevékenység, például a turizmus és a vízi sportok zavarhatják a fészkelő madarakat.
- Ragadozók: a fészkeket és a fiókákat ragadozók, például kígyók, mosómedvék és ragadozó madarak veszélyeztethetik.
Mit tehetünk fészkelőhelyeinek védelméért?:
- Védjük a vizes élőhelyeket: támogassuk a vizes élőhelyek védelmét célzó kezdeményezéseket, és csökkentsük a vízszennyezést.
- Kerüljük a fészkelőhelyek zavarását: tartsuk tiszteletben a fészkelő madarakat, és kerüljük a fészkelőhelyek közelében zajos tevékenységeket.
- Támogassuk a kutatást és a természetvédelmi programokat: a kormos íbiszek védelméhez elengedhetetlen a faj biológiájának és ökológiájának alapos ismerete, valamint a célzott természetvédelmi intézkedések kidolgozása és végrehajtása.
![A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) A kormos íbisz (Phimosus infuscatus)](https://madarinfo.hu/wp-content/uploads/2024/07/kormos-ibisz.jpg)
Szaporodása
A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) szaporodása Dél-Amerikában történik, így az itteni időjárási és környezeti viszonyokhoz igazodik.
Párzási időszak:
- A kormos íbisz szaporodási időszaka az esős évszakhoz igazodik, amely általában októbertől márciusig tart.
- A pontos időzítés az adott régió éghajlati viszonyaitól függően változhat.
Fészkelés:
- A kormos íbiszek monogám párokat alkotnak a szaporodási időszakban.
- A párok közösen építik a fészket, amely általában fákra, bokrokra vagy nádasokba épül, a víz közelében.
- A fészek egyszerű platform alakú, gallyakból, nádból és más növényi anyagokból készül.
Szaporodási szokások:
- A tojó általában 2-4 tojást rak, amelyeket mindkét szülő felváltva költ.
- A költési idő körülbelül 21-25 napig tart.
- A fiókák fészeklakók, és mindkét szülő gondoskodik róluk.
- A fiókák körülbelül 4-5 hét után repülnek ki, de még néhány hétig a szüleikkel maradnak, amíg önállóvá válnak.
Fontos megjegyezni:
- A kormos íbisz nem őshonos Magyarországon, így itt nem szaporodik.
- A fenti információk a faj dél-amerikai elterjedési területén tapasztalt szaporodási szokásaira vonatkoznak.
A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) fiókái
Jellemzői:
- Kikeléskor a fiókák csupaszok és tehetetlenek, zárt szemmel és gyenge lábakkal.
- Fejlődésük gyors, néhány napon belül kinő a pihéjük, és szemük kinyílik.
- Pihéjük szürkésbarna, ami segít nekik beolvadni a fészek környezetébe.
- Csőrük kezdetben rövid és egyenes, de ahogy nőnek, fokozatosan megnyúlik és lefelé görbül.
Kikelés és kezdeti fejlődés:
- A kikelés után a fiókák a fészekben maradnak, és mindkét szülő eteti és gondozza őket.
- Az első napokban a szülők főként regurgitált táplálékkal etetik a fiókákat, amelyet a csőrükbe öklendeznek.
- Ahogy a fiókák nőnek, egyre több szilárd táplálékot kapnak, például rovarokat, férgeket és kis halakat.
Etetés és gondozás:
- Mindkét szülő aktívan részt vesz a fiókák etetésében és gondozásában.
- A szülők felváltva hozzák a táplálékot a fészekbe, és a csőrükből etetik a fiókákat.
- A szülők gondoskodnak a fészek tisztántartásáról is, eltávolítva az ürüléket és más szennyeződéseket.
Kirepülés és elhagyás:
- A kormos íbisz fiókái körülbelül 4-5 hetes korukban repülnek ki.
- A kirepülés után még néhány hétig a szüleikkel maradnak, akik továbbra is etetik és védelmezik őket.
- Végül a fiatal madarak önállóvá válnak, és elhagyják a szülői fészket.
Gondoskodás és túlélési arány:
- A kormos íbisz szülők intenzíven gondoskodnak fiókáikról, ami hozzájárul a magas túlélési arányhoz.
- Azonban a fiókákat számos veszély fenyegeti, például ragadozók, betegségek és időjárási szélsőségek.
- A túlélési arány változó lehet, de általában a fiókák fele eléri a felnőttkort.
Ökológiai jelentőség:
- A kormos íbisz fiókái fontos szerepet játszanak a faj populációjának fenntartásában.
- A sikeres szaporodás és a fiatal madarak felnevelése elengedhetetlen a faj hosszú távú fennmaradásához.
- A fiókák túlélése és egészsége a környezeti feltételektől, például a táplálék elérhetőségétől és a ragadozók jelenlététől is függ.
Fontos megjegyezni, hogy a kormos íbisz nem őshonos Magyarországon, így a fenti információk a faj dél-amerikai elterjedési területén tapasztalt szaporodási és fiókafejlődési szokásaira vonatkoznak.
Ismertebb betegségei lehetnek
Mivel a kormos íbisz Dél-Amerikában őshonos madár, az európai vagy magyarországi állatorvosi gyakorlatban nincsenek részletes feljegyzések a faj specifikus betegségeiről. Azonban, mint minden madárfaj, a kormos íbisz is ki van téve bizonyos betegségeknek és parazitáknak.
Lehetséges betegségek és paraziták:
- Bakteriális fertőzések: Salmonella, E. coli, Pasteurella
- Vírusos fertőzések: Madárinfluenza, Newcastle-betegség
- Gombás fertőzések: Aspergillosis
- Paraziták: Belső paraziták (férgek, protozoonok), külső paraziták (atkák, tetvek)
Fontos megjegyezni:
- A vadon élő madarak betegségeinek pontos diagnosztizálása és kezelése nehézkes lehet.
- A betegségek előfordulása és súlyossága számos tényezőtől függ, például az íbisz életkorától, általános egészségi állapotától, környezeti feltételektől és a populáció sűrűségétől.
- A betegségek terjedésének megakadályozása érdekében fontos a vadon élő madarak megfigyelése és a beteg egyedek izolálása.
Ha vadon élő kormos íbiszt lát, amely betegnek vagy sérültnek tűnik, értesítse a helyi természetvédelmi hatóságot vagy állatvédő szervezetet.
Lehetséges ellenfelei, ellenségei
A kormos íbisznek, mint minden állatnak, vannak természetes ellenségei és versenytársai az élőhelyén.
Lehetséges ellenségek:
- Ragadozó madarak: Sasok, sólymok, héják zsákmányolhatják a kifejlett kormos íbiszeket, különösen a fiatalabb vagy betegebb egyedeket.
- Kígyók: Nagyobb kígyófajok, mint például a boák, veszélyt jelenthetnek a fészkekben lévő tojásokra és fiókákra.
- Emlős ragadozók: Egyes emlősök, mint például a mosómedvék, a rókák vagy a jaguárok, szintén zsákmányul ejthetik a kormos íbiszeket, különösen a talajon.
Versenytársak:
- Más gázlómadarak: A kormos íbisz gyakran osztozik élőhelyén más gázlómadarakkal, mint például a kócsagokkal, gémekkel és kanalasgémekkel. Ezek a fajok versenyezhetnek a táplálékért és a fészkelőhelyekért.
Védelmi stratégiák:
- Fészekrakás nehezen elérhető helyeken: A kormos íbiszek gyakran fészkelnek fák ágain, vízközeli szigeteken vagy más nehezen megközelíthető helyeken, hogy megvédjék tojásaikat és fiókáikat a ragadozóktól.
- Csoportos fészkelés: A kormos íbiszek gyakran kolóniákban fészkelnek más gázlómadarakkal együtt. Ez a csoportos védekezés előnyeit biztosítja, mivel a madarak együttesen riasztják egymást a veszély közeledtéről.
- Rejtőzködés: A kormos íbisz sötét tollazata segít beolvadni a környezetébe, különösen a fészkelőhelyen, ahol a növényzet és az árnyékok között nehezebben észrevehető.
- Riasztó hangok: Veszély esetén a kormos íbiszek hangos, riasztó hangokat hallatnak, hogy figyelmeztessék a többi madarat, és elriasszák a ragadozókat.
- Gyors repülés: A kormos íbiszek jó repülők, és veszély esetén gyorsan el tudnak menekülni a levegőbe.
Védettsége – Természetvédelmi helyzete
A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) természetvédelmi helyzete jelenleg stabilnak tekinthető, és a Természetvédelmi Világszövetség (IUCN) Vörös Listáján „legkevésbé aggasztó” kategóriában szerepel. Ez azt jelenti, hogy a faj populációja jelenleg nem veszélyeztetett, és nincs közvetlen kihalásveszélyben.
Azonban, mint sok más vadon élő állatfaj, a kormos íbisz is szembesül bizonyos veszélyekkel, amelyek hosszú távon befolyásolhatják a populáció méretét és elterjedését:
- Élőhelyek pusztulása: A vizes élőhelyek lecsapolása, szennyezése és átalakítása a mezőgazdaság, az urbanizáció és az ipar számára a legnagyobb fenyegetést jelenti a kormos íbisz számára. Az élőhelyek elvesztése csökkenti a táplálékforrásokat és a fészkelőhelyeket, ami negatívan befolyásolja a szaporodási sikert.
- Klímaváltozás: A klímaváltozás hatásai, mint például a szélsőséges időjárási események (aszályok, árvizek), a tengerszint emelkedése és a hőmérsékletváltozás, szintén veszélyeztethetik a kormos íbisz élőhelyeit és táplálékforrásait.
- Vadászat és befogás: Bár a kormos íbisz nem vadászható kereskedelmi céllal, egyes területeken még mindig előfordulhat illegális vadászat vagy befogás, ami helyi populációkra negatív hatással lehet.
A kormos íbisz védelme érdekében fontos:
- Élőhelyek védelme: A vizes élőhelyek megőrzése és helyreállítása kulcsfontosságú a kormos íbisz és más vizes élőhelyekhez kötődő fajok számára.
- Klímaváltozás elleni küzdelem: A globális felmelegedés mérséklése és az éghajlatváltozás hatásainak enyhítése segíthet megőrizni a kormos íbisz élőhelyeit.
- Kutatás és monitoring: A kormos íbisz populációjának rendszeres monitorozása és kutatása fontos a faj hosszú távú védelme szempontjából.
- Oktatás és szemléletformálás: A helyi közösségek oktatása és a kormos íbisz védelmének fontosságának hangsúlyozása elősegítheti a faj megőrzését.
A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) hangja
A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) hangja általában nem feltűnő vagy gyakori. Ez a madárfaj inkább a csendesebb gázlómadarak közé tartozik.
Hangjának jellegzetességei:
- Mély, rekedt hang: A kormos íbisz hangja általában mély, rekedt és kissé nazális.
- Ritkán hallható: A kormos íbiszek nem túl hangosak, és általában csak akkor hallatják hangjukat, ha izgatottak, veszélyt éreznek, vagy a költési időszakban kommunikálnak párjukkal.
Hangkeltés mechanizmusa:
- A kormos íbisz, mint a legtöbb madár, a hangját a syrinx nevű hangképző szervével kelti.
- A syrinx a légcső alsó részén található, és két különálló hangképző résszel rendelkezik, amelyek lehetővé teszik a madarak számára, hogy egyszerre több hangot is kiadjanak.
Hangszínek és jelentésük:
- Mély, rekedt hang: Ezt a hangot általában akkor hallatják, ha izgatottak vagy veszélyt éreznek.
- Lágyabb, gurgulázó hangok: Ezeket a hangokat a költési időszakban használják a párjukkal való kommunikációra, például udvarláskor vagy a fészeknél.
Hangok és kontextus:
- Fészekrakás és fiókanevelés: A költési időszakban a kormos íbiszek gyakrabban hallatják hangjukat, hogy kommunikáljanak párjukkal és fiókáikkal.
- Veszély: Ha veszélyt éreznek, riasztó hangokat adnak ki, hogy figyelmeztessék a többi madarat.
Hangok változása:
- A kormos íbisz hangja nem mutat jelentős változást az életkor vagy a nemek szerint.
Fontos megjegyezni, hogy a kormos íbisz hangja nem a legjellemzőbb tulajdonsága. A faj azonosításához inkább a külsejét, viselkedését és élőhelyét érdemes figyelembe venni.
Hang: https://xeno-canto.org/contributor/SEQMOMQVUA
Érdekességek róla, tények röviden
Jellemző | Érdekesség |
Elnevezés |
Tudományos neve (Phimosus infuscatus) a görög „phimosis” (szűkület) és az latin „infuscatus” (sötét színű) szavakból ered.
|
Tollatlan fej |
A fején nincsenek tollak, csak rózsaszínes vagy vöröses bőr borítja.
|
Csőr |
Csőre hosszú, lefelé görbülő, amely segíti a táplálék keresését a vízben és iszapban.
|
Táplálkozás |
Elsősorban gerinctelenekkel, halakkal, kétéltűekkel és hüllőkkel táplálkozik.
|
Szociális viselkedés |
Általában kis csoportokban él, de nagyobb kolóniákat is alkothat fészkeléskor.
|
Fészkelés |
Fészkét fák ágaira építi, gyakran más gázlómadár fajokkal közös kolóniákban.
|
Elterjedés |
Dél-Amerikában őshonos, elsősorban vizes élőhelyeken él.
|
Természetvédelmi státusz |
Jelenleg nem veszélyeztetett, de élőhelyének pusztulása fenyegeti.
|
MADARAK KATEGÓRIÁI:
- Magyarország madarai
- Európa madarai
- Ázsia madarai
- Afrika madarai
- Ausztrália madarai
- Észak- Amerika madarai
- Dél- Amerika madarai
- Dögevő madarak
- Énekesmadarak
- Erdei madarak
- Fakopácsok
- Halevő madarak
- Kerti madarak
- Költöző madarak
- Madarak
- Madárhangok
- Magevő madarak
- Mezei madarak
- Mindenevő madarak
- Nádi madarak
- Növényevő madarak
- Ragadozó madarak
- Rovarevő madarak
- Tavi madarak
- Tengeri madarak
- Városi madarak
- Vizi madarak
Fotók: Pixabay, Vistacreate
A kormos íbisz (Phimosus infuscatus) megjelenése, életmódja, szaporodása, minden fontos infó erről a csodálatos madárról. Ismerd meg.